A protestáns ember számára valahol természetessé vált a nő, az asszony sok helyen: szószéken, katedrán, sír mellett, vagy éppen a konyhapultnál, a gyerekágynál, a terített asztalnál felszolgálva. De mégis egyfajta hiányérzet töltheti azt, aki az elnőiesedett egyházban keresi a nők és az asszonyok megbecsültségét és tisztességét. Egy erőteljesen patriarchális egyházban kell a többségében női gyülekezeti tagoknak, lelkésznéknek és lelkésznőknek megkeresni a maguk speciálisan női és protestáns identitását – ami nem minden esetben könnyű feladat.
- 2017/02/13