A legnagyobb gyógyító nyomában
Emberi példa. A mindössze huszonkét éves orvostanhallgató Badics Árpád a lemondások útját választva, a szülői házban látott mintával szembemenve a keresztyén élet mellett döntött. Hitbeli megerősödését a december 6-i keresztelője bizonyítja, amelyet a debreceni református egyetemi gyülekezet templomában tartottak.
A bibliai értékek tudatos átadása semmilyen szinten nem mutatkozott meg a Badics gyerekek neveltetésében. Édesanyjuk – ahogyan Árpád fogalmaz – haragban van Istennel, többek között azért, mert egyik gyermeke értelmi fogyatékos lett, az ősök példái pedig azt erősítették meg benne, hogy a keresztyén ember képmutató. A fiatal orvostanhallgató édesapja olvassa ugyan a Bibliát, de inkább útkeresőnek nevezhető, mert más vallásokkal is ismerkedik. Ettől függetlenül elkísérte gyermekeit a templomba, de a vallás komolytalanságát hangoztatta. Mindezek ellenére Isten megtalálta az utat a fiatalemberhez, akit kissé szokatlan módon szólított meg.
A teremőr „csodája”
Alig két évvel ezelőtt Árpád Veszprémben járt egy kiállításon, ahol a teremőr megszólította. Elkezdtek beszélgetni, ami Árpád szerint a 40-50 év között álló férfiből áradó szeretetnek volt köszönhető. Ez a beszélgetés ott nem ért véget, Skype-on folytatták. A hívő teremőr mellett egyre több keresztyénnel ismerkedett meg Árpi. Az akkoriban depresszióval, önismereti gondokkal küzdő fiút megérintette ezeknek az embereknek a gondolkodásmódja, világszemlélete, mégsem kötelezte el magát azonnal Isten mellett. – Eleinte nagyon elvont, tudatosan felépített spirituális rendszereket, szektákat ismertem meg, amelyek az élvhajhászatot, az önmegváltást és a pénzt állították előtérbe. Ezek a csoportosulások felfuvalkodottá teszik az embert és elhitetik, hogy Isten a szolgánk – emeli ki Árpád. Mindezek mellett folytatta a beszélgetést Nádosy István teremőrrel, aki – mint később megtudta – ezernél is több embert szólított meg és vezetett be a keresztyén életbe. Az Árpival folytatott beszélgetései, a fiúba vetett bizalma meghozta a gyümölcsét, mert a depressziós, vallási útvesztőkbe keveredő fiú az ő szelíd útmutatásának és türelmének köszönhetően végül Isten mellett lelt lelki békére.
Jézus karnyújtásnyira van
– Különös volt, ahogy megtérésem után Isten tökéletes törvényének fényébenönértékelési válságba kerültem. Frusztrált voltam, eleget akartam tenni annak. Nem az Úrral való szoros kapcsolatot és – ahogy Luther fogalmazott – a „naponkénti megtérést” állítottam a fókuszba. Nem oltott be a Szőlősgazda, így nem teremhettem jó gyümölcsöt a kapcsolataimban sem. Meghatódva tapasztaltam, hogy a hullámok ellenére Jézus valóban karnyújtásnyira van – mondja Árpád. Órákat imádkozott sírva, úgy érezte, neki nem jár bűnbocsánat, de ahogy hagyta, hogy átjárja Isten Szentlelke, úgy járta át Krisztus kegyelme. Fél év elmélyedés és Isten felé fordított kiemelt figyelem kellett ahhoz, hogy érzései, gondolatai rendeződjenek. Az egyetemi gyülekezetről korábban hallott már, nap mint nap elment a templom előtt, így úgy gondolta, ez a hely lenne a legalkalmasabb arra, hogy hitét közösségben is gyakorolja. Családja örült döntésének és új életének, de még nem követik őt ezen az úton.
Jézus a legnagyobb gyógyító
Ahitében megerősödött Badics Árpád érzi azt, hogy életszemlélete ki fog hatni szakmai pályájára is. Régen úgy gondolta, hogy minek foglalkozzon olyan emberek gyógyításával, akik önromboló életet élnek, mint például az alkoholizmussal küzdők. Ma már azonban úgy véli, hogy ha tíz káros életmódot folytató emberből csak egyre sikerül hatást gyakorolnia, már megérte minden fáradozás. – A gyakorlatainkon azt tapasztalom, hogy azok az orvosok, akik hitben élnek, örülnek a hallgatóknak, szeretik őket a betegek, mindig vidámak, kiegyensúlyozottak és tele vannak életkedvvel. Szolgálatnak tartják a hivatásukat. A mennybéli kincsek halmozására fókuszálnak a keresztyén orvosok – mondja mosolyogva Árpád, majd hozzáteszi: – Kell a szakmai tudás, de ha az orvos is imádkozik a betegéért, nagyobb lehet a siker, hiszen a legnagyobb gyógyítóhoz, Jézushoz fordul. Azt vallom, hogy az igazi élet, az igazi boldogság az Úr Jézus követése.
Buzás Borbála
Fotó: Barcza János