2017. május 29.
A Szentírás vándorútja a Komorói Református Egyházközségben
A Reformáció 500. és a Tiszántúli Református Egyházkerület fennállásának 450. évfordulója alkalmából vándorútra indítottak egy Szentírást, amely végigjárja a Tiszántúl valamennyi gyülekezetét.
Ez a Vándorbiblia 2017. május 26-án érkezett gyülekezetünkbe. A 18 órakor kezdődő ökumenikus istentiszteleten szép számmal jelentek meg a település keresztyén hívei, szám szerint 85 fő.
A Szentírást a szomszédos tuzséri gyülekezet lelkipásztora és küldöttsége adta át egyházközségünknek, akik kilencen szintén részt vettek az ünnepi alkalmon. A lelkipásztor a hosszú évek óta tartó, kifogástalan ökumenikus kapcsolatra való tekintettel hívta meg a helyi római katolikus gyülekezetet.
![alt](https://mediatar.ttre.hu/egyeb/0529_komoro/DSC_0040_2.jpg)
Az ünnepi istentisztelet az erre az alkalomra kiadott liturgia szerint történt, amelynek keretében felolvasásra került az aznapi ószövetségi (2 Krón. 9. és 10. fejezet) és újszövetségi (Jn. 18: 1 - 27.) igeszakasz. Szilágyi László lelkész kezdte a felolvasást, majd Jászai Imréné presbiter, Sándorné Bátori Piroska egyháztag, Fábián Sándor gondnok, Battyányi Béláné gondok-helyettes következett, végül ismét Szilágyi László lelkész.
Az ünnepélyen a komorói Asszonykórus is szolgált, akik egy református dicséretet adtak elő csodálatosan zengő hangon, melynek címe Mennyben lakó én Istenem. Nagyné Barnai Zsuzsanna Tanárnő szavalatában Még egy reformációért könyörgött.
Az istentisztelet a Himnusz eléneklésével ért véget. A záróének alatt a lelkész felhívására a jelenlévők megtekintették a Vándorbibliát, és a mellékelt emlékkönyvet ellátták névjegyükkel.
A lelkész a Mózes 5. könyve 8. fejezetének 2. verséből vett Igével kezdte meg az emlékkönyvet: „Emlékezz vissza az egész útra, amelyen vezetett Istened, az Úr, próbára téve téged megtudja, mi van a szívedben…” 5 Móz. 8:2.
A jelenlévők aláírása után a következő néhány sorral köszönte meg a szép kezdeményezést: hálát adunk reformátor őseinknek és felmenőinknek azért a hitért, amelyet örököltünk, és amelybe beleszülettünk.
Feladatunk, hogy megtartva, ápolva mi is továbbadjuk utódainknak, a következő generációnak.
Isten áldása kísérje a Szentírás további vándorútját és a fogadó gyülekezeteket.